СТАНОВИЩЕ

от доц. д-р Христо Маринов Стаменов
по дисертационен труд за присъждане на ОНС „доктор” по научната специалност
„Германски езици” (английски език)

Автор: Надежда Павлова Тодорова
Тема: Абсолютната конструкция в английския език и нейното представяне на български език. Съпоставително синхронно изследване

Дисертацията е изработена в СУ с научен ръководител доц. д-р Цветомира Венкова, като в началния етап на докторантурата ръководител е проф. дфн Л. Грозданова. Авторката предлага съпоставително изследване на значима тема. Наличието на посока на изследването, както и самата посока, насочват към съпоставително изследване с приложен характер. Наистина, има достатъчно наблюдения, че подчинени изречения с нелични глаголни форми (non-finite clauses), които в традиционната българската граматическа терминология не се наричат изречения, представляват трудност за българите ползващи английски език. Това важи особено за т.н. абсолютни конструкции  (АК) в английски и затова тяхното изследване в съпоставка с българския език ще бъде полезно за преводаческата практика и за преподаването на английски в България на по-напреднали. 
	Докторантката е завършила специалността английска филология в ПУ „Паисий Хилендарски” с отличен успех, както и магистерски курс по лингвистика и превод в същия университет.  Има завършена магистратура и по руски език. Тя работи като преподавател по английски език в Центъра за езиково обучение към Университета по хранителни технологии в Пловдив.  Работила е като хоноруван преподавател и в други университети и в други образователни степени. Има и преводачески опит. Членува в Българското дружество на англицистите и администрира неговата уебстраница.
Дисертацията е разработена в обем от 200 стр. и се състои от увод, четири глави, заключение, списък на приносите, библиография, описание на корпуса и две приложения.  В началото са поместени подробно и много прегледно съдържание, списък на използваните съкращения и списък на таблиците и диаграмите. В уводната част (с. 8-19) е добре аргументиран изборът на темата, като се изтъкват нейните специфични и недостатъчно изследвани аспекти по отношение на английския език и в съпоставителен план, ясно се формулират целите и задачите на дисертацията. Изложени са работните хипотези и изследователските въпроси, които засягат характерните черти на АК, употребата и в различни видове дискурс, както и нейните български съответствия. Представена е структурата на дисертацията. Изброени са твърде общо и схематично, както често става в дисертационни трудове, използваните методи: количествен, описателен, съпоставителен анализ, корпусен подход, без да се навлиза в същностните особености на вариантите им избрани от авторката.
Първа глава (с. 20-31) е озаглавена „Корпусът”. В нея са представени двата корпуса нарочно съставени от авторката за целите на изследването. Първият е селективен английски корпус с АК събран от различни писмени, говорими и хибридни съвременни източници. Вторият е преводен английско-български корпус, ексцерпиран предимно от художествени текстове и техните български преводи. Има и един по-малък трети български корпус, създаден за нуждите на четвърта глава от дисертацията. Макар заглавието на първа глава да не подсказва това, в нея са представени и  някои от резултатите от анализа на английския корпус, което води до честотен профил на АК, разделящ ги на три степени: висока, средна и ниска честотност, и съотнасящ ги с тяхната структура, функция и значение, позиция в изречението и някои други синтактични характеристики, аугментация, принадлежност към даден вид дискурс.  
Втора глава (с. 32-54) представя „Теоретична[та] основа” на изследването. В нея се съдържа критичен преглед на различните интерпретации на английските АК: терминологични проблеми и проблеми на дефинирането им. Освен основните публикации в англоезичната литература отчита се и приносът на М. Грънчаров в едно по-широкообхватно негово изследване върху английския синтаксис във функционален план, както и частичните наблюдения на малкото български автори писали по теми свързани с АК. Засегнат е и начинът по който различни теоретични модели – нексус граматика, трансформационна граматика, фразова граматика и функционална граматика - третират въпросите на АК.  
Трета глава „АК в английския език” (с. 55-101) разглежда подробно същността на тази конструкция в английския език, включително и критериите за отграничаването й  от други подобни конструкции. Дискутират се обособеността й в синтаксиса на цялото изречение, нексусният й бинарен характер, функцията й спрямо основната предикация на цялото изречение, стилистичните й особености. В табличен вид (с. 92) е сумирана съпоставката с други подобни конструкции. Предлага се обобщаваща дефиниция на АК, както и класификация на подтиповете й (с. 93-94). В тази глава се обобщават и систематизират досегашните тълкувания на АК и се достига до една систематизирана гледна точка за тях. 
В четвърта глава (с. 102- 178) - „Български функционални еквиваленти на английската АК” -  е представен съпоставителният анализ, базиран на преводния корпус с посока английски – български език. При липсата на изоморфни синтактични конструкции се установяват българските функционални еквиваленти. Установяват се 11 основни съответствия в българския език, като са описани техните формално синтактични и смислови особености. Резултатите са представени и чрез ветрило на българските функционални еквиваленти на английските АК, като е показан и техният относителен дял в проценти. Така се установяват доминантните, основните и периферните еквиваленти. Тук изследването е в духа на разширения модел за съпоставителни изследвания, предложен от А. Данчев.
Заключителната  глава (с. 179-183) сумира направеното в дисертацията. Тук читателят намира отговори на поставените изследователски въпроси и потвърждения или частични опровержения на работните хипотези.  В отделен списък са изброени приносните моменти на изследването. Сред тях са изработването на собствен корпус, селектиран специално за темата, изследването на АК в английския език, което води до изработване на честотен профил на подвидовете на конструкцията, установяването на критерии за отграничаване и дефиниране на АК, идентифицирането на функционалните еквиваленти на АК в българския език и установяването на доминантните и основни еквиваленти и др.   В края на заключението са дадени и насоки за възможно доразвиване на изследването. 
Библиографията включва близо 100 заглавия от основни, включително и най-нови публикации, които имат отношение към темата.  Следват описание на източниците ексцерпирани за съставянето на корпусите и две приложения с образци от английския конкорданс и от паралелния английски-български корпус.
Дисертацията е  написана на добър английски език и показва умение да се създава научен текст на този език. Тя е добре структурирана. Подробният автореферат представя адекватно дисертационния труд. Той е написан ясно и на добър български език. Техническото изпълнение на книжното тяло на дисертацията е безупречно. Към изследването могат да се предявят известни претенции, като например искането за по-голяма смислова конкретност при установяването и категоризирането на българските функционални еквиваленти на АК, които са описани главно в синтактични термини. Някои от примерите подлежат и на други тълкувания, което се дължи и на отбелязаната от авторката семантична неопределеност на АК. В хода на обсъжданията на дисертацията и нейното редактиране Н. Тодорова показа готовност и умение да се възползва от направените критични забележки. Докторантката е автор на десет  публикации в академични издания по темата на дисертацията, седем от които на английски език и три – на български, като една от тях е излязла в чужбина.
В заключение, смятам, че дисертационният труд представен от Надежда Павлова Тодорова съдържа съществени приносни моменти в област и по тема неразработена в нашата лингвистична литература. Постигнатите в него резултати са принос към описанието на АК в английския език и към съпоставителното й изследване в сравнение с българския език. Те могат да намерят практическо приложение в преподаването на английски език у нас на напреднало ниво и в преводаческата практика и в подготовката на преводачи.  Намирам, че предложеният дисертационен труд отговаря на изискванията за присъждането на образователната и научна степен „доктор“ в професионално направление 2.1. Филология, научна специалност „Германски езици“ (английски език) и препоръчвам на почитаемото жури да гласува за това.